Keskiajalla keksittiin eräs urheilulaji.
Se oli suosittu aatelin ja rahvaan keskuudessa-
-vaikka vain ritarit pääsivät mukaan. Laji oli turnajaiset.
Yhdelle ritareista, joka oli entinen mestari-
-se merkitsi kaiken loppua.
Aseenkantaja Williamille se oli kaiken alku.
-Autammeko häntä? -Hänen pitää ilmoittautua pian.
-Muuten vastustaja saa luovutusvoiton. -Lainaa noita.
-Tämä on oikeaan ja tämä vasempaan. -Kiitos.
-Hän on kuollut. -Mitä?
Tilanne on 3-0 kahden peitsen jälkeen.
Voitamme, jos sir Ector pysyy satulassa.
Hän on kuollut.
-Miten niin kuollut? -Paska sammutti elämänliekin.
Sielu on jättänyt ruumiin, mutta lemu jää.
Ei, ei...
Hän nukkuu. Herättäkää hänet. Voitto on lähellä.
-En ole syönyt 3 päivään! -Kukaan ei ole!
-Meidän täytyy hakea pappi. -Hän ei ole kuollut!
Herätkää! Herätkää nyt!
Nouskaa siitä!
Senkin typerä äpärä!
Roland.
Sir Ectorin pitää ilmoittautua tai hän häviää.
Hän on tulossa.
Minä ratsastan hänen sijastaan.
Riisu haarniska. Menen hänen sijastaan.
Lakkaa potkimasta! Auta haarniska ylleni.
Mikä sinun nimesi on, William?
William Thatcher, kerro nimesi minulle.
Et ole sir, kreivi, herttua etkä kuningas William.
-Tiedän sen. -Vain aateliset pääsevät kisaan.
Se on pelkkä pikkujuttu. Haluatko syödä vai et?
Jos paljastut, saat maksaa helvetillisen hinnan.
Toivottavasti en paljastu.
RITARIN TARINA
Laske silmikko. Ala tulla. Olemme myöhässä.
Tilanne on 3-0 sir Ectorin hyväksi.
Aragonin lordi Philip, oletteko valmiina?
Sir Ector, oletteko valmiina?
-Oletko valmiina? -Harjoittelin sir Ectorin kanssa.
Olit maalitauluna etkä saanut iskeä.
-Se on pikkujuttu. -Pysy hevosen selässä.
Saadakseen 3 pistettä hänen pitää pudottaa sinut.
Tiedän, miten onnistun. Olen odottanut tätä hetkeä koko ikäni.
Sitäkö, että sir Ector paskantaa itsensä kuoliaaksi?
-Tuikkaa haarniskan alle. -Tuikkaa haarniskan alle!
-Oletko hengissä? -Me voitimme!
Lopeta! William, kuulitko sinä?
-Me voitimme! -Hän hengittää. Hän hengittää!
Sir Ector.
Sir Ector, riisukaa kypäränne.
Viimeinen osuma väänsi kypärän niin, etten saa sitä pois.
Hän sanoi, että viimeinen osuma...
Voittaja on tässä, herrani.
-20. -Ei, vaan 10.
-15. -Sovittu.
Hyvä. Kiitos.
Saimme 15 hopeafloriinia. Niistä 5 menee Williamille-
-5 Watille ja 5 Rolandille, joka palaa heti Englantiin.
Menen heti pubiin. Ankeriaspiirasta, brietorttua-
-pietaryrttikakkuja ja piparminttukermaa.
-Me pystyisimme tähän. -Pystyimme jo ja voitimme.
Voisimme päästä mestareiksi asti.
Antakaa rahanne.
Antakaa rahat.
Sinä saat yhden.
Ja sinä saat yhden.
Meille jää vielä 13.
Ne käytetään harjoitteluun ja varusteisiin.
Rouenissa on kuukauden päästä turnajaiset. Palkinto on isompi.
Voimme pian saada mainetta ja mammonaa.
Niin, tai retkottaa ojassa kuten sir Ector. Haluan mennä kotiin.
Pietaryrttikakkuja ja vasikkapyöryköitä. Otan rahani nyt.
Odota! Menet väärään suuntaan.
-Et edes osaa taistella. -Täytyy vain olla rohkea. Minä olen.
Minulla on kuukausi aikaa opetella tekniikka.
-Olen mainio miekkailija. -Niin, harjoituksissa.
-Et ole aatelista sukujuurta. -Valehdellaan.
Miten aatelisista muka alun perin tuli aatelisia?
He ottivat arvonimen miekalla. Minä otan sen peitsellä.
-Peitsi on tylppä. -Mitä sitten? Kohtaloaan voi muuttaa.
En elä lopun ikääni mitättömänä.
Päädymme tuonne, jos havittelemme kunniaa.
Olemme talonpoikia. Emme voi saavuttaa mainetta ja mammonaa-
-mutta voimme täyttää vatsamme!
Jos saatte rahat, voitte palata Englantiin.
Jos ette saa niitä, tulette minun mukaani.
Siinä näette. Raha ei ole tärkeää.
-Noin nälkä minulla on. -Piru periköön vatsasi!
Roland, ole niin kiltti.
13 hopearahalla voidaan muuttaa 3 miehen kohtalo.
-Jumala rakastaa sinua. -Tiedän. Kukaan muu ei rakasta.
-Se oli epäonnea. -Hän tulee yhä huonommaksi.
Vaihtakaa!
Vaihtakaa.
Mainetta ja mammonaa!
Tämä on vaarallista.
Nopeammin. Nopeammin, Roland! Anna mennä. Nopeammin!
-Et osunut. -Niin on käynyt kymmeniä kertoja.
Sitten pitää yrittää uudestaan.
Mennään.
-Tulkaa, ponit. -Piestään tuo.
-Nopeammin! Pidä tasapaino. -Hitaammin. Älä heiluta.
Minä tein sen! Katsokaa!
Hän tulee kohta pintaan.
Hyvä.
-On minun vuoroni ratsastaa. -Ei vielä.
Mitä vastaantulijat sanovat, jos aseenkantajani ratsastaa?
En piittaa siitä noidan hampaan vertaa! On minun vuoroni.
Kukaan ei ratsasta. Hevonen on vanha. Sitä pitää säästää.
Huomenta.
-Huomenta. -Sir.
-Mitä te teette? -Minä taivallan.
Tiedättehän, mitä ''taivaltaa'' tarkoittaa?
Vaeltaa hitaasti, apeasti, mutta päättäväisesti-
-kun elämässä ei enää ole mitään paitsi pakko jatkaa matkaa.
Ryöstettiinkö teidät?
Onpa kiintoisa kysymys. Kyllä, mutta yhtä aikaa jyrkästi ei.
Tein köyhyyslupauksen vasten tahtoani.
Toisaalta taivallus edustaa ylpeyttä-
-ja ylpeys edustaa uskoa kaikkivaltiaaseen.
Voi, Kristus. Säästä minut näiltä koettele...
...muksilta.
Kuka olette?
Lilium inter spinas. Lilja piikkien joukossa.
Olen Geoffrey Chaucer. Olen kirjailija.
Chaucer. Kirjailija Geoffrey Chaucer.
-Niin mikä? -Kirjailija.
Kirjoitan musteella pergamenttiin. Kirjoitan rahasta mitä vain.
Haasteita, tuomioita, käskyjä, aateluustodistuksia...
Tarpeen tullen olen rustannut runojakin.
Olette varmasti lukeneet kirjani Herttuattaren tarina.
-Hyvä on. Se oli allegorinen. -Kukin tehköön, mitä tykkää.
Sanoitteko ''aateluustodistuksia''?
Sanoin kyllä.
Keitä te olette, hyvät herrat?
Olen sir Ulrich von Lichtenstein Gelderlandista.
Nämä ovat uskolliset aseenkantajani: Dodgingtonin Delves-
-ja Crewen Fowlehurst.
Olen Rikhard Leijonamieli. Hauska tavata.
Olenkin Kaarle Suuri tai Johannes Kastaja.
Pitäkää kielenne kurissa tai menetätte sen.
Tuon minä uskon, sir Ulrich.
Kiitos, Geoff.
Oliko teillä muuta, herra Naku? Meidän pitää jatkaa matkaa.
-Menettekö turnajaisiin? -Viehän tie Roueniin?
Se jää nähtäväksi. Rouenin osanottajia karsitaan.
Molempien vanhempien pitää olla aatelisia neljännessä polvessa.
Aateluustodistus täytyy esittää.
Kuulehan. Pue, kengitä ja ruoki minut-
-ja anna minun ratsastaa, niin teen todistuksen.
-Aateluustodistus. -Tarvitsemme häntä.
-Antakaa minun hoitaa tämä. -Ole kohtelias.
Jos sinä petät meidät-
-minä väännän sisälmyksesi ulos ja ulkoiset osasi sisään-
-ja sisäelimistä tulee ulkoelimiä.
Minä revin ja raastan...
Tuskaa.
Paljon tuskaa.
Rouenin turnajaisareena
Sir Ulrichin isoisä oli Shilhard von Rechberg-
-Saksin herttuan Guelphin poika, Ghibellinen ja Wendishin sukua.
-Wendish peri... -Riittää, airut.
Kuusi sukupolvea on enemmän kuin kylliksi. Näytä todistus.
Ilmoita, mihin lajeihin lordi Ulrich osallistuu.
Hän kohtaa ensin Mortimerin lordi Rogerin.
Kiitos, hyvät herrat.
Uskomatonta! Sinä onnistuit, Chaucer.
Kiitos. En uskonut, että onnistumme.
Eipä kestä, William. Katselen vähän ympärilleni.
-Ole airueeni. Saat osan voitoista. -Kiinni veti.
Jos sallit, menen nyt toimittamaan tyhjää.
Pois Cheapsidesta käveleskelin
Onneani etsimään
Thamesin rantoja seurailin
Arvatkaa, kuinka siellä haisikin
Siellä nätin tytön tapasin
Häntä Nelliksi sanottakoon
Kenties kaunis Nell vie tuhoon ja turmioon.
-Voisitteko puhua minulle? -Puhuako?
Sir, vaitiolo on sukupuoleni tunnusmerkki.
Puhukaa korvani kipeiksi.
Se sopii, sillä en toivo hiljaisuutta elämääni.
Kertokaa nimenne.
-Välittäisittekö, jos olisin ruma? -Tietenkin!
Tarkoitan, että en. Tarkoitan...
Häpäisette Herran huoneen!
-Kertokaa nimenne. -Mitä sillä teette, herra Metsästäjä?
Olen teille pelkkä kettu.
Olette siis Kettu, kunnes saan tietää oikean nimenne, kaunokainen.
Hän on komea, se on myönnettävä.
Eikö tämä ole mielestänne järkyttävää?
On toki. Nauran vain siksi, että en purskahtaisi itkuun.
Kauneus on kirous.
Haihtukoon kauneus iän myötä pian, jotta voitte palvella Herraa.
Minähän rukoilen sitä koko ajan.
Herra, miksi kirosit minut ja annoit nämä kasvot?
Herran tahdolla on tarkoitus, mutta me emme aina tiedä sitä.
Onpa kaunis sormus.
Sir Ulrich von Lichtenstein-
-voitti Mortimerin lordi Rogerin peitsessä 1-0.
Rauhoittukaa, tai vaikutan ensikertalaiselta.
-Niinhän sinä oletkin. -Ulrich on rikkonut tuhansia peitsiä.
-Miekkailu alkaa pian. -Haarniska on irti.
-Hitto. En pysty nostamaan kättäni. -Sitä ei nyt ehdi korjata.
Oli virhe ottaa kaksi lajia. En ehdi hengähtää.
-Vetäydyn miekkailusta. -Se on paras lajisi.
Peitsi tuo enemmän rahaa ja kunniaa.
Ulrich von Lichtenstein? Olen haastemies Simon.
Olen menossa miekkailemaan.
-Tulkaa mukaani airueenne vuoksi. -Sinua ei ryöstetty.
Minulla on uhkapeliongelma. En mahda sille mitään.
Nämä ihmiset vievät kirjaimellisesti paidankin päältä.
-Mitä meidän pitäisi tehdä? -Hän vakuutti, että maksatte meille.
-Kuka te olette? -Peter.
Olen nöyrä anekauppias ja pyhäinjäännösten myyjä.
-Mitä hän on velkaa? -10 kultafloriinia.
Senkin typerä äpärä!
-Tuskaa! Nyt tunnet tuskaa. -Wat, anna hänen olla.
Mitä tekisitte hänelle, jos en maksaisi?
Me toimisimme Jumalan puolesta-
-ja panisimme hänet maksamaan lihallaan, jotta hän ymmärtää-
-että uhkapeli on synti.
Auta minua. Ole kiltti, Will.
Olkaa hyvä ja auttakaa minua, sir Ulrich.
Lupaan, että ette joudu katumaan.
Minulla ei ole tarpeeksi rahaa.
Päästäkää hänet ja antakaa hänen vaatteensa takaisin.
-Te saatte rahanne. -Sovittu.
Sinä valehtelit.
Tietysti. Olen kirjailija.
Teen totuudesta laaja-alaisemman. Ulrich von Lichtenstein!
Tuo on liian myöhäistä. Hänet ilmoitettiin jo.
Sir Ulrich puolustaa ensin.
Varo!
-Älä anna hänen osua! -Naama umpeen!
Kaksi osumaa sir Walter Loringille.
Sir Ulrich hyökkää!
-Nyt on sinun vuorosi! -Anna mennä!
Minä opetin tuon hänelle.
Sir Ulrich voittaa viidellä kahta vastaan.
Katsokaa herraani Ulrichia!
Hän on kiveäkin kovempi.
Hän pyyhältää kuin Gelderlandin tuuli.
Hän etsii mainetta ja kunniaa kaukana kotoaan.
Me käyskentelemme hänen puhurinsa puutarhassa!
Hurraa!
-Sinä olet mestari. -Miekkailun mestari.
Haluatteko koskettaa häntä?
Rahat olisi pitänyt säästää sepälle.
En voi maksaa nyt, mutta maksan myöhemmin.
Ei! Anna rahaa.
-Suokaa anteeksi. -Anna rahat, äläkä lupaile turhia.
-Suokaa anteeksi, sir. -Kysykää tuolta.
-Naiseltako? -Köyhällä ei ole varaa valikoida.
Kiitos.
-Anteeksi. -En tee töitä ilmaiseksi.
-Haarniskani on rikki. -Se on teidän ongelmanne.
Jokaisella hikipisaralla on hintansa.
Muut sanoivatkin, että on tyhmää edes kysyä.
-Ketkä? -Muut haarniskasepät.
Sanoivatko he, etten osaa mitään, koska olen nainen?
Eivät toki. Hallitset hevosenkengät, mutta et haarniskoja.
Kissanlihaa ja viiniä!
Kissanlihaa ja kuumaa viiniä. Kissanlihaa ja kuumaa viiniä.
-Voitan teidän kunniaksenne. -Ei! Minä voitan kunniaksenne.
Saanko esitellä: kreivi Adhemar, Saint-Emilionin mestari.
Kaikki muu unohtuu kristikunnan kauneimman naisen edessä.
Leikittekö te vain aseleikkejä vai soditteko oikeastikin?
Johdan vapaita joukkoja. Armeijani on nyt Etelä-Ranskassa.
Geoff, sydämeni valittu on tuolla.
-Tähtäät liian korkealle. -En osaa muutakaan.
-Keskity. -Mitä minä sanon hänelle?
-Mitä pidätte turnajaisista? -Ne ovat kovin äkkinäisiä.
-En ymmärrä sääntöjä. -Minun täytyy sitten valistaa teitä.
Ottelu koostuu kolmesta peitsestä.
Pisteen saa, kun osuu peitsellä vyötärön ja kaulan väliin.
Kypärään osumisesta saa kaksi pistettä.
Useimmiten kypärä luisuu alta eikä peitsi rikkoudu.
Jos kaataa vastustajan maahan, saa kolme pistettä.
Jos onnistuu siinä, saa myös vastustajan hevosen.
-Kuoleeko miehiä? -Peitsien päät ovat tylpät.
Tapaturmia voi tietenkin tapahtua.
Itse en ole koskaan pudonnut satulasta.
En minäkään.
Kertokaa nimenne. Haluan kuulla sen.
Herra Metsästäjä, olette sitkeä.
Ehkä enkeleillä ei ole nimiä vaan vain kauniita kasvoja.
-Kuka te olette? -Minä olen, tuota...
Oletteko unohtanut nimenne, vai onko se sir Tuota?
Olen Ulrich von Lichtenstein Gelderlandista.
Minäkin unohtaisin noin hankalan nimen.
-Haarniskanne, sir. -Mitä siitä?
Se on tyylikästä antiikkia. Aloitatte uuden muodin, jos voitatte.
Isoisäni voi taas käyttää haarniskaansa.
Kilpennekin on kovin viehko.
Jotkut köyhät maalaisritarit ovat tuskin talonpoikia kummempia.
Sir Wallace Percivalin toinen poika, kolmas Warwickin jaarli.
Arvon herrat ja naiset-
-minulla on kunnia esitellä herrani, sir Thomas Colville.
Olet hyvä. Sinä olet todella hyvä.
Arvoisat herrat ja naiset...
...ja kaikki muut, jotka eivät istu tyynyllä.
Tänään-
-te kaikki olette tasavertaisia.
Te kaikki olette aivan yhtä onnekkaita.
Minulla on näet kunnia-
-etuoikeus ja ilo-
-esitellä teille ritarien siittämä ritari.
Tämän ritarin juuret ulottuvat Kaarle Suuren juurille.
Tapasin hänet vuorella Jerusalemin lähellä-
-missä hän rukoili Jumalaa-
-antamaan anteeksi sen, että hän vuodatti saraseenien verta.
Hän ällistytti minut ltaliassa, kun hän pelasti-
-isättömän kaunottaren tämän turkkilaiselta sedältä.
Kreikassa-
-hän vietti kokonaisen vuoden pysyen vaiti-
-jotta hän pystyisi paremmin ymmärtämään-
-kuiskauksen ääntä.
Enemmittä koukeroitta ja pitemmittä puheitta-
-esittelen sielunrauhan etsijän-
-Italian neitsyiden suojelijan-
-Herran tahdon toteuttajan, ainoan ja oikean-
-sir Ulrich von Lichtensteinin!
Kiitos. Olen täällä koko viikon.
-Se oli erilaista. -Erilaisuutta pitää vaalia.
Ei ehkä näin julkisesti.
-Sinä... -Tiedän, että selkäsauna odottaa.
Niin odottaa.
Sain heidän huomionsa. Voita sinä heidän sydämensä.
-Oikein hyvä. -Katsoiko hän?
-Näkikö hän minut? -Näki.
-Näkikö hän, kun minuun osui? -Näki.
-Oliko hän huolissaan? -Silmät laajenivat.
Colvillen tekniikka on täydellinen. En ole ennen nähnyt häntä.
Lichtensteinin tekniikka on kehno, eikä hänellä ole tyyliä-
-mutta hän on täysin peloton.
Kuinka niin?
Peitsen säpäleet mahtuvat silmikon raosta.
Useimmat nostavat viime hetkellä leukaansa.
Silloin ei näe vastustajaa, mutta suojaa silmiään. Ulrich ei tee niin.
Hän ei päästä maalia silmistään.
Hän on todellinen metsästäjä.
Sir Ulrich.
En enää jaksa, mutta...
En ole koskaan ennen luovuttanut. Haluan säilyttää kunniani.
Keskeytys! Colville loukkaantui.
Colville vetäytyy. Ulrich jatkaa kisaa.
Miksei Ulrich tappanut häntä?
Hän osoittaa armoa.
Hän osoittaa heikkoutensa. Sitähän armo on.
Voiton tähden, William, nuku nyt.
En minä pysty.
Rakkaus on antanut minulle siivet. Minun on lennettävä.
En pysty selittämään sitä.
Minulle tulee runollinen olo.
Ehkä, mutta kuulostat ääliöltä. Et tiedä edes hänen nimeään.
Hänen nimeäänkö?
Hänen nimensä on Afrodite.
Calypso. Venus. Valitse itse.
Naiset tekevät sydämen heikoksi.
Silloin mies ei voi voittaa.
-Hänen silmänsä... -Keskity.
Pietaryrttikakkuja!
Kreivi Adhemar lähetti sanan.
Hän sanoi voittavansa turnauksen vuoksenne.
Hän voittaa usein itsensä ja kunniansa vuoksi.
Ei merkitse mitään, jos hän voittaa sen vuokseni.
-Hän haluaa taas puhutella teitä. -Hän ei halua kuulla, mitä sanon.
Adhemar haluaa, että nainen vaikenee.
Haluaisitteko sir Ulrichin voittavan vuoksenne?
En.
Hän on ainoa ritari, joka ei ole luvannut tehdä niin.
Sir Ulrich von Lichtenstein.
Toivon, että hän voittaa sydämeni.
Onpa viehättävää.
En ole ikinä nähnyt kreivi Adhemarin häviävän.
Jos voitat hänet, näet sen ihan omin silmin.
Herrani.
Sir Ulrich.
-Christiana. -Neiti haluaa teidän kantavan tätä.
Ilman muuta.
Hän käski kertoa, että hänen nimensä-
-on Jocelyn.
-Au revoir. -Au revoir.
Voi, Jocelyn.
Keskity.
En pysty hengittämään.
Hänellä ei ole tyyliä, mutta ei ole alasimellakaan.
-Hän iskee kuin moukari. -Hän tähtää korkealle.
Vedä olkapää taakse, niin isku osuu oikealle.
Jos hän osuu vasemmalle, olen mennyttä.
Peitsi on uhkapeliä.
William!
William, tule tänne.
Tule tänne ylös.
Jonain päivänä minusta tulee ritari.
Katontekijän pojastako tulisi ritari? Muuttaisitko muka kohtaloasi?
Voiko niin tehdä? Voiko kohtaloaan muuttaa?
Voi. Kaikki on mahdollista, jos usko on kyllin vahva.
Nouse.
Opetelkaa taistelemaan.
Kohdataan uudestaan, kun teistä on vastusta.
Nyt sinä saat selkääsi!
-Hienoa, herrani. -Senkin paskiainen.
Huolehdi Ulrichista. Mene huolehtimaan hänestä.
Hienoa, herrani. Se oli kunniakas voitto.
Tämä on uskoakseni teidän.
Jalkaisin käydyn peitsitaistelun voitti Pandolfo Malatesta.
Jalkaisin käydyn miekkailun voitti Ulrich von Lichtenstein.
Ratsain käydyn peitsen ja turnajaismestaruuden voitti-
-Anjoun kreivi Adhemar.
Tässä ovat uudet mestarit.
Kun tapaamme jälleen, saatte katsella minua selällänne.
Teidät on punnittu, teidät on mitattu-
-ja havaittu riittämättömäksi.
-Voita miekkailu aina! -En enää osallistu siihen.
-Se on paras lajisi. -Haluan turnajaisten mestariksi.
10 floriinia. Tämä riittää velkaan.
Illalla heitetään noppaa. Koetatko onneasi?
-Riittävätkö vaatteesi? -Menkää. En enää sekaannu teihin.
Ensin kuitenkin kostan.
Mitä ihmettä sinä voisit meille tehdä?
Silvon teidät kirjassani. Paljastan jokaisen finnin ja puutteen.
Olin päivän alasti. Te olette ikuisesti alasti.
Minusta tuntuu, että tapaamme uudelleen.
Tässä, seppä. Ota se, mitä olen velkaa.
Haarniskaanne ei ole tehty teille, eikö totta?
-Mitä siitä? -Voin tehdä teille upean haarniskan.
-Mitä se maksaisi? -Viekää minut Pariisiin.
Matkustamme yksin. Ota kultasi ja lähde.
-Myy tämä. Meidän pitää pakata. -Mikä kiire sinulla on?
Turnajaiset ovat viikon päästä. Kävellään ja säästetään hevosta.
Sinun pitää mennä juhlaan, tanssia ja näyttäytyä.
Jotta Adhemar saisi nauraa, vai? Ei käy.
-Kyllä! -Ei!
Neiti kysyy, minkä värinen tunika herralla on tänään.
-Tunikako? -Neiti haluaa pukeutua samaan väriin.
Meidän on ilmoitettava, että emme...
Airut, älä vastaa, kun et tiedä vastausta.
Aseenkantaja, vastaa. Minkä värinen tunikani on?
Vihreä.
Siinä on hennonvihreitä koristeita.
Ja puiset napit.
Kerron sen neidille.
-Tämä on katastrofi! -Kyllä me tunikan saamme.
Ei se ole se ongelma, Roland.
Minä en osaa tanssia.
Yksi, kaksi, kolme ja neljä.
Käden pitää olla kepeä kuin lintu oksallaan.
Yksi, kaksi, kolme ja neljä.
Wat ei saa viedä. Hän seuraa kuin tyttö.
Yksi ja kaksi.
Pyöri, pyöri, pyöri.
Yksi, kaksi. Te tanssitte väärin.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Sen kuin lyöt, koska lyöt kuin mikä?
-Tyttö. -Nyt riittää!
-Wat, rauhoitu! -Hän aloitti.
-Pystytkö parempaan? -Tietysti pystyn.
-Näytä meille. -Enkä.
Jos ompelen tämän, sinä saat oppia tanssimaan. Pyydä kauniisti.
Anna anteeksi, Kate.
Haluaisin kysyä, voisitko opettaa meitä tanssimaan.
-Ole niin kiltti. -Ole kiltti.
Yksi, kaksi, kolme ja neljä.
Viisi, kuusi, seitsemän, vaihto.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Viisi, kuusi, seitsemän. Poloneesi!
Yksi...
Et kai jätä tukkaasi noin?
Miten muuten sen voisi laittaa?
Sir Ulrich, näytätte aivan upealta.
Jocelyn, te olette...
Te...
Olette kuin Raamatusta.
Jumala pysäytti auringon antaakseen Joosualle aikaa voittaa amoriitit.
En ymmärrä teitä.
Jos voisin pyytää Jumalalta yhtä asiaa-
-pyytäisin, että hän pysäyttää kuun.
Hän pysäyttäisi kuun. Silloin tämä ilta-
-ja teidän kauneutenne kestäisivät ikuisesti.
Mitä haluatte tanssia? Sopisiko coranto?
Vai basse danse?
Sir Ulrich.
Näyttäkää toki, miten kotimaassanne tanssitaan.
Näyttäkää jokin Gelderlandin tanssi.
Niin, Gelderlandin.
Se muistuttaa farandolea.
Siinä on kuitenkin joitakin eroja.
Ensin kumarretaan.
Ja sitten...
Menkää paikoillenne.
-Mitä nyt? -En minä tiedä.
-Se on liian pieni ja kevyt. -Hänet tapetaan.
Kuumensin teräksen uudella tavalla. Se on ohuempi, mutta yhtä vahva.
-Mikä tämä on? -Signeeraukseni.
Se on siltä varalta, että joku ritari ihastuu haarniskaan.
Liiku ja koeta, miltä se tuntuu.
-Minuun osutaan lopuksi. -Silloin hän kuolee.
Uskallatko edes kokeilla sitä?
-Oletko kunnossa? -En tuntenut mitään.
Turnajaisareena Lagny-sur-Marne
-Kuka tuo on? -Piers Courtenay.
Hän korotti veroja kolmesti saadakseen rahaa turnajaisiin.
Kansa näkee nälkää, kun hän istuu banketissa.
Se on luultavasti totta.
Ulrich von Lichtenstein.
Kreivi Adhemar, jonka isä oli Philippe de Vitry-
-joka on Gillesin poika.
Vapaiden joukkojen johtaja, valtavan miehuutensa suojelija-
-loistava ritarillisuuden ja samppanjan ilmentymä.
Se oli hienoa.
-Yritetään löytää Adhemarin heikkous. -Colville on hyvässä kunnossa.
Herrani, sir Wallace Percivalin toinen poika.
Minulla on suuri kunnia...
Minulla on kunnia esitellä...
Tuo on Edvard. He ovat varmoja siitä.
Hän on kunnianarvoisa, maineikas sir Thomas Colville!
Adhemar vetäytyi.
-Se voi merkitä vain yhtä asiaa. -Hän on kuninkaallinen.
Yritän saada jotain selville.
-Valmistautukaa laskemaan lippu. -Ei vielä. Kuuntele.
-Musiikkia! -Haluan puhua herrani kanssa.
Pidä kiirettä. Ehditkö, ennen kuin Jeesus palaa?
Odota! Odota!
Colville on Walesin Musta prinssi Edvard, Englannin tuleva kuningas.
-Hänkin on valepuvussa. -Hän on voittanut aina.
-Hän ei ole koskaan hävinnyt. -Tiedämme, kuka hän on.
Sinun täytyy vetäytyä. Ilmoita siitä, Geoff.
Anna peitsi minulle.
Peitsi!
Voi pyhä jysäys.
Ottelu päättyy tasapeliin.
-Saatat vahingoittaa kuninkaallista. -Hän tietää riskin.
Taistelitte hyvin niin kuin Rouenissakin.
Niin tekin, prinssi Edvard.
-Tunsitteko minut? -Tunsin.
-Taistelitte silti. -Tapanani ei ole perääntyä.
Ei minunkaan.
-Joskus niinkin käy. -Niin käy.
-Onnea turnajaisiin. -Samoin teille.
Peitsen ja turnajaisten mestaruuden voittaa-
-Ulrich von Lichtenstein.
-Sulata tai myy se, ihan mitä tahansa. -Selvä.
-Olet mestari! -En, ennen kuin voitan Adhemarin.
Sir Ulrich.
-Mitä panette yllenne illan juhliin? -En mitään.
Hyvä. Pukeudun sitten samoin.
-Ettekö ikinä väsy vaatteisiin? -Hän puhuu riisumisesta.
Terälehdet luovat kukan kauneuden, eikö totta?
-Kukasta ei ole mihinkään. -Ihanko totta?
Kukkaa ei voi syödä, eikä kukka lämmitä.
Ruusu ei ole koskaan pudottanut miestä satulasta, eikö niin?
Olet pelkkä typerä tyttö, eikö totta?
Typerä tyttö kukkineen päihittää aina typerän pojan keppeineen.
Hyvästi.
Se on kylläkin peitsi. Haloo!
Minulla on uutisia. Adhemar on kutsuttu vapaisiin joukkoihin.
Musta prinssi käski niin. Adhemar voi viipyä koko kauden.
Ensin Jocelyn ja nyt Adhemar.
-Olipa kivasti tehty. -Niin juuri. Kivasti tehty.
Mitä nyt?
Etelärintama Poitiers'n taistelu
Toin turnajaisten tulokset, herrani.
Ulrich. Ulrich.
Geoff, minun täytyy kirjoittaa kirje.
Rakas Jocelyn. Ei. Rakkain Jocelynini.
lkävöin sinua... Oliko se huonosti sanottu?
Päätä itse. Omatpa ovat hautajaisesi. Siis kirjeesi.
-Sano jotain hänen rinnoistaan. -Ikävöit niitä.
Hänen rintojaanko?
Käyhän sekin, mutta keskittyisin rintojen yläpuolelle.
-Ikävöinkö hänen kurkkuaan? -Keskity ylemmäs, taivaaseen.
Puhu kuusta. Rinnat eivät olleet kummoiset.
Kuustako?
On kummallista ajatella-
-etten ole nähnyt sinua kuukauteen.
Olen nähnyt uuden kuun, mutta en sinua.
Olen nähnyt auringon nousevan ja laskevan, mutta en kasvojasi.
Tuo on oikein hyvä, William.
Tunsin kerran yhden tytön. Hän särki sydämeni, mutta sanoin...
''Särkyneen sydämeni muruset mahtuisivat neulansilmän läpi. ''
-Hän kirjoittaa kuin olisin kuollut. -Aivan.
Hänkin on kuolemaisillaan.
Hän laittoi ruokaa Yorkin herttualle.
Kaipaan häntä kuin aurinko kaipaa kukkaa.
''Kaipaan sinua kuin aurinko kaipaa kukkaa.''
'' Kuin aurinko kaipaa kukkaa talven sydännä.''
''Se ei voi valaista kauneutta säteillään''-
-''ja sydän kovettuu kuin poissaolosi jäinen erämaa.''
Kilpailen seuraavaksi Pariisissa. Se on tyhjä ja kylmä, ellet ole siellä.
Tämä on hyvä.
Nyt pitää vielä keksiä loppu.
''Toivossa eläen.'' Rakkauden pitää päättyä toivoon.
Mieheni, rauha hänelle, sanoi jotain, mitä en koskaan unohda.
''Toivo ohjaa tietäni.''
''Sen avulla selviän päivät ja etenkin yöt. ''
''Toivon, etten ole katsonut kauneuttasi viimeisen kerran.''
Päätä kirje näin: '' Kaiken rakkauteni antaen, William.''
Tarkoitat varmasti '' Ulrich'' .
'' Kaiken rakkauteni antaen''-
-''olen ikuisesti sinun, sinun sydämesi ritari.''
Herrani toivoo teiltä jotain vastaukseksi.
Kukkokiekuu! '' En kiellä häntä.''
Toinen kukkokiekuu. '' En kiellä häntä.'' Kolmas kukkokiekuu.
'' Kiellän hänet.'' Hän kielsi Jeesuksen kolmasti.
Adhemaria ei näy.
Wat!
Tapasitko hänet? Lukiko hän kirjeen?
-Kyllä ja kyllä. -No?
Hän tulee Pariisiin.
Lähettikö hän minulle mitään? Antoiko hän kirjeen tai lahjan?
Antoiko hän lahjan? Antoi.
Antoi hän. Tarkoitan...
Mikä se on? Anna se minulle.
Mahtavaa!
Hän... Hän pyysi Watia... Mahtavaa!
Cinquante. Se on mukava tasasumma.
He lyövät vetoa, että ranskalainen voittaa turnajaiset.
-Panos on 50 floriinia. -Kaikki rahamme.
Se olisi 60, jos meillä olisi se summa.
-Ulrich vastaan kaikki fransmannit. -Hän on voittanut neljästi.
-Sitä paitsi Adhemar ei ole täällä. -Mutta John Beaumont on.
Kreivi Theobald ja Burgundin Philip ovat mestareita.
Englantilainen ei voita ranskalaisia turnajaisia.
Englantilaisten jalat tutisevat Ranskan maalla.
Olkaa te siellä hiljaa!
Suostu nyt. Jos voitamme, voin ostaa oman kievarin.
-Minä voin kirjoittaa. -Ja minä voin ostaa ahjon.
Englantilaisten mahat eivät kestä Ranskan viiniä.
On näin lähellä, etten piekse sinua! Varo vain, Quasimodo.
Haluan vain päästä kotiin. Rahaa on jo tarpeeksi.
Sitä paitsi itse paavikin on ranskalainen!
Ehkä, mutta Jeesus on englantilainen. Kiinni veti.
Hän ei häviä, kun prinsessa on täällä.
Hän on vaalea ja kännissä Hän kohtaa sut kentällä
Lichtenstein! Lichtenstein!
Hän on vaalea ja tukeva Hän on Gelderlandista
Hän on Gelderlandista!
Gelderland! Gelderland! Gelderland!
-Tuleekohan hän? -Yhtä varmasti kuin aurinko nousee.
Pidätkö katedraaleista?
Tulin ripittäytymään.
Ikkunat ovat kuin värien sekamelska ikävän harmaassa maailmassa.
-Eikö totta? -Ne ovat kauniita.
Olen samaa mieltä lähettämästäsi kirjeestä.
Puhu minulle. Sano ne sanat.
-Voitan turnauksen sinun vuoksesi. -Mitä?
Voitan sen sinun nimissäsi. Voitan kaikki ritarit.
Kauneutesi heijastuu käsivarteni voimassa ja hevosen kupeissa.
-Vau. lhanko totta? -Niin.
-Ihanko totta? Hevosen kupeissako? -Niin.
-Haluan kuulla runoutta, Ulrich. -En ole valmis siihen.
Minä olen. Miksi nainen noudattaisi miehen aikataulua?
Miehen päivät ovat kiireisempiä-
-ja mieheen kohdistuu enemmän vaatimuksia.
-Onko noin? -On. Ehkä.
-Eikö? -Minä vaadin runoutta.
Haluan runoutta ja haluan sitä heti.
Sinun rintasi-
-sijaitsevat kurkkusi alapuolella.
Jocelyn, miten voin todistaa rakkauteni sinulle? Miten?
-Kysytkö sitä vakavalla mielellä? -Kysyn.
Jos haluat todistaa rakkautesi, suoriudut huonosti.
Huonostiko?
Mitä sinä tarkoitat?
Et voita etkä kunnioita minua niittämällä mainetta.
Toimit luontoasi vastaan, taistelet huonosti ja häviät.
Se todistaa vain sen, että olen häviäjä.
Se todistaa rakkautesi ja hälventää itserakkauttasi.
Tottelisit rakkaintasi etkä omaa tahtoasi.
-Vaiti, nainen. -Älä hyssyttele minua!
Häivy täältä. Ala painua!
Mitä vastaat?
Minä en häviä.
Et siis rakasta minua.
Italian neitsyiden suojelija-
-Ranskaa ihastuttanut Peitsi-
-ritarien ritari!
Hän on La Rochellen illan kuningas.
Hän on Herramme tahdon toteuttaja.
Hän on ainoa oikea-
-sir Ulrich-
-von Lichtenstein!
Jessus, että olen hyvä.
Hänen hevosensa kupeet...
Ehkä se ilmentää rakkautta siellä, mistä hän on kotoisin.
-Mitä sinä teet? -Häviän.
-Nyt en ymmärrä. -En minäkään.
Hän rakastaa minua.
Oletko sokea? Näitkö lipun?
-Kyllä näin. -Nyt minä tiedän.
Jättäydyt alakynteen, jotta voitto näyttää dramaattisemmalta.
Jocelyn pyysi minua häviämään todisteeksi rakkaudestani.
-Olisit mieluummin sokea. -Kaikki naiset haluavat todisteita.
-Mitä todisteita? -Etteivät he levitä jalkojaan turhaan.
-En ole koskenut häneen. -Miksi sitten teemme näin?
Siksi!
Siksi, että minä rakastan häntä.
-Häviän kaiken. -Sellaista se uhkapeli on.
Kärsi!
Se on hyvin romanttista.
-Oletko nainen vai seppä? -Joskus olen molempia.
Päästä hänet.
Kukaan ei ole vielä voittanut kaikkia peitsiä.
Jos voitat loput ja päävastustajasi häviävät-
-saatat päästä loppuotteluun.
-Haarniska osoittautui toimivaksi. -Oletko jo todistanut rakkautesi?
Wat, muistatko kirkossa tuntemamme pelon ja kiihkon?
Hän saa minut tuntemaan samoin.
Sen vuoksi rukoilen Jocelynia enkä ketään muuta.
William, tuo on rienausta.
-Palan helvetissä. -Luovuta.
Silloin häviät. Älä enää ota selkääsi.
Neiti käski sanoa, että jos rakastatte häntä...
Tiedän, minä häviän. Eikö hän katso?
Jos te rakastatte häntä, ette enää häviä.
Jos rakastatte häntä, voitatte turnajaiset.
-Rakkauden jumalattaresi on tuolla. -Nyt vihaan häntä.
-En tajua naisia. -Enkä minä, mutta he tajuavat meitä.
Paitsi ehkä sinua.
Hyvä! Jestas niitä naisia.
48, 49 ja 50.
Kiitos, hyvät herrat. Oli ilo asioida kanssanne.
Tulkaa toki Lontooseen maailmanmestaruuskisoihin.
Älkää murjottako. Tässä. Ottakaa paukut.
Hän on hupaisa ja tienaa paljon tuohta, Lichtenstein!
Guinevere menee Lancelotin luo.
Pitäkää häntä hyvänä. Pitäkää häntä hyvänä.
-Kaipasimme sinua banketissa. -'' Mekö?''
Minä.
Jocelyn, sinun palkintosi.
Minun palkintoniko?
En ole minkään palkinnon arvoinen.
Kuka sitten on?
Palvelijani sanoi, että aseenkantajat sanovat sinua Williamiksi.
Onko se totta, sir Ulrich?
On. Se on totta.
Nimelläsi ei ole mitään väliä.
Haluan vain sanoa sinua omaksi miehekseni.
Jocelyn, minä olen sinun.
-Ai! Helkutin tyttö. -Tarvitset välskäriä.
Hän kävi jo. Jään kuulemma eloon, vaikkei se siltä tunnu.
Voi, William. Minä olen syypää tuskiisi.
Niin olet.
Vaikka minun isäni...
Hän opetti ottamaan pahan hyvän mukana.
-Se hyvä, josta sinä puhut... -Niin.
...on myöskin minun tekosiani.
Milloin viimeksi olit kotona? Olen ollut poissa puoli vuotta.
-Olen ollut poissa kaksi vuotta. -Ja minä kolme.
Viisi. Viisi pitkää vuotta.
William?
12, 12 vuotta.
Meneekö poika kisälliksi?
-Miten pitkäksi aikaa? -Seitsemäksi vuodeksi.
Sir Ector?
Olen katontekijä. Puhuimme Lontoon areenalla.
Muistan sen. Onko tämä se poika?
Astu esiin, että saan katsoa sinua.
Varo vähän, Roland!
Pelkäätkö minua, poika?
Onko sinulla hampaat tallella?
Näytä käsivarttasi. Oletko vahva?
Hän on pieni ja laiha kuin variksenpelätti.
Hänellä on kuitenkin sisua.
Voin näyttää sinulle maailman, joka on täynnä seikkailuja-
-ja ihmeitä, joita et osaa kuvitellakaan.
Osaatko kuormata hevoseni ja taluttaa sitä?
Hyvästele isäsi, niin pääsemme matkaan.
Hän on ritari. Tarkkaile ja ota hänestä oppia.
En voi tehdä hyväksesi enempää.
Mene ja muuta kohtalosi. Elä parempaa elämää kuin minä.
Roland, näytä tehtävät pojalle.
-Isä, minä pelkään. -Mitä?
-En osaa takaisin kotiin. -Älä höpsi. Seuraa jalkojasi.
Lontoo.
Lontoo Maailmanmestaruuskisat
Huutakaa meille, Lontoo!
-Adhemar on täällä. -Kyllästyikö hän sotimaan?
Musta prinssi käski hänen hajottaa armeijansa.
He remusivat, ryöstelivät-
-varastivat, murhasivat ja tuhosivat kirkkoja.
He tekivät vanhimmat synnit uusimmilla tavoilla.
Tapaamme jälleen ja vieläpä maailmanmestaruuskisoissa.
Sanoin jo, että saatte katsella minua selällänne.
Menneisyys unohdettakoon.
Olette poissa ollessani menestynyt kentällä ja muualla.
Olette voittanut palkintoja, hevosia ja naisia.
-Oliko tuo paremmuusjärjestys? -Muutamin poikkeuksin.
Eikö hän olekin kaunis?
Hän on täysiverinen palkinto, eikö totta?
-Puhutte kuin hän olisi maalitaulu. -Eikö hän ole?
Ei.
Hän on nuoli.
Olen ryhtynyt neuvottelemaan hänen isänsä kanssa.
Aion tehdä hänestä vaimoni.
Hänet satuloidaan ja sijoitetaan takkani reunukselle.
Maalitaulu tai nuoli, se ja sama. Saan hänet.
Ulrich! Ulrich! Ulrich! Ulrich!
-Miten pieksisit hänet? -Kepillä, kun hän nukkuu.
Kun hän on ratsailla peitsi kourassaan-
-hän on lyömätön.
Hei.
-Olette sir Ulrich von Lichtenstein. -Niin olen.
Olette lempiritarini. Olen turnajaisleikeissä aina te.
Mitä te täällä Cheapsidessa teette? Tänään ei ole paraatia.
Osaatko säilyttää salaisuuden?
Synnyin Cheapsidessa, ihan tuossa nurkan takana.
-Onko se totta, sir Ulrich? -On.
Asun tuossa talossa.
-Miten vanha sinä olet? -Yhdeksän ja puoli.
Muistatkohan erään miehen? Hän ehkä kuoli, ennen kuin synnyit.
Hän oli pitkä kuin ritari. Hän oli John Thatcher.
Tietysti minä muistan hänet. Hän asuu vieläkin siellä.
Hän istuu joskus ikkunassa. Kukaan ei tiedä, miksi.
-Mitä sinä tarkoitat? -Hän on sokea.
Onko siellä joku?
Verkko ei ole valmis. Tulkaa huomenna uudestaan.
Kuka olette?
Ritari.
Minun nimeni on Ulrich.
Ulrich, vai? Sitä nimeä huudetaan areenalla.
-Mitä te täällä teette? -Tuon teille viestin.
-Se on pojaltanne. -Meidän Williamiltako?
Tulkaa sisään, sir.
Mitä asia koskee? Onko hän elossa?
Hän on elossa.
Hän voi oikein hyvin.
Hän haluaa teidän tietävän-
-että hän muutti kohtaloaan.
Seurasiko hän jalkojaan?
-Onko hän vihdoin löytänyt kotiin? -On.
-lsä! -William, minun poikani.
Haluaisin tavata sen Watin ja Rolandinkin.
Kyllä sinä tapaatkin, isä.
Entä naiset? Onko sinulla joku erityinen vai monta?
Minulla on yksi hyvin erityinen.
Haluaisin tavata hänetkin.
Kattosi vuoto pitää paikata. Se ei sovi katontekijälle.
Sopii, jos katontekijä on sokea.
Minä olen katontekijä. Korjaan sen puolestasi.
Hän elää. Luulin, että hän on kuollut, vaikka hän on aina ollut vahva.
Geoff ja Jocelyn. Tämä päivä vain paranee koko ajan.
Onko joku kuollut?
-Sir Ulrich von Lichtenstein. -Mitä?
Adhemar seurasi sinua eilisiltana.
Hän tuli Cheapsideen ja näki isäsi.
He kysyivät aateluustodistustasi.
Sinut pidätetään areenalla.
Tusina kuninkaan vartijaa vie sinut teloitettavaksi.
-Minun pitää kohdata Adhemar. -Ei, sinä luovutat.
Se on jo julkistettu.
Satuloikaa ratsut. He eivät vie sinua.
Seis.
Mitä nyt minusta ajattelet-
-kun tiedät, mikä olen?
Jos haluaisin selvittää, mikä olet, se kestäisi eliniän.
Olen valmis siihen, mutta sinun pitää paeta.
-Pakene. Tulen kanssasi. -Jocelyn, en voi paeta.
Olen ritari enkä pakene vaaraa.
Olet ritari sydämessäsi mutta et paperilla. Paperit ratkaisevat.
Rakastan sinua.
Minä rakastan sinua. Sinua.
-En salli, että sinut teloitetaan. -Sallit pakenemisen. Ei!
Piru periköön ylpeytesi.
-Vain sinä vastustat pakenemista. -Ylpeyttäni he eivät voi viedä.
Kyllä he voivat, ja he myös vievät sen. Siitä voit olla varma.
Rakkautta he eivät voi viedä.
Missä me asumme?
Minun hökkelissänikö?
Vietämmekö talven sikojen kanssa?
Kyllä, William, sikojen kanssa. Sikojen kanssa.
Köyhä voi mennä naimisiin rakkaudesta.
Jocelyn, et tiedä, mistä puhut.
William, minä rukoilen sinua.
Pakene. Pakene rakkauden tähden.
Roland, haluatko sinä, että pakenen?
-Entä sinä, Geoff? -Haluan sitä koko sydämestäni.
Wat, emmehän me kaksi pakene?
Pakenemme.
Tänään me pakenemme.
Pakene, William.
Ei! Minä en pakene!
Minä olen ritari.
No niin, pojat. Kaikki hyvä loppuu aikanaan.
Lopetetaan tämä yhdessä.
Poistu tältä kunniakkaalta areenalta.
-Tulin kilpailemaan. -Tulit pidätettäväksi.
Se, joka kuuseen kurkottaa-
-katajaan kapsahtaa.
Sinut on punnittu.
Sinut on mitattu.
Sinut on todettu riittämättömäksi.
Sinä olet hävinnyt, William.
Missä maailmassa olet ikinä voittanut minut?
Mene, Roland. Jätä minut heidän armoilleen.
Jumala rakastaa sinua, ja minä myös.
Häipykää! Painukaa pois!
Muuten pieksen teidät.
Vannon Kristuksen ja Neitsyt Marian nimeen, että pieksen teidät.
Revin ja riivin teidät palasiksi!
Katkaisen luunne! Tuskaa! Silkkaa tuskaa!
Liemessä ollaan.
Kuunnelkaa!
Kuunnelkaa minua!
Olemme melkoinen parivaljakko.
Me molemmat yritämme salata, ketä olemme. Kumpikaan ei onnistu.
Aseenkantajasi rakastavat sinua.
Vaikken tietäisi sinusta muuta, se riittäisi.
Käyt hyökkäykseen peitsinesi, kun kannattaisi perääntyä.
Sekin on ritarillista.
Vapauttakaa hänet.
Hän voi vaikuttaa syntyperältään alhaiselta-
-mutta historioitsijani ovat saaneet selville-
-että hän polveutuu vanhasta kuningassuvusta.
Minä sanon näin.
Minun sanaani ei käy kiistäminen.
Haluan osoittaa jaloutta, jota osoitit minulle. Polvistu.
Isäni, kuningas Edvardin, antamin valtuuksin-
-ja kaikkien näiden todistajien edessä-
-minä lyön sinut-
-sir Williamiksi.
Nouse, sir William.
-Pystytkö kilpailemaan? -Mitä?
Turnajaiset ovat vielä kesken.
Pystytkö taistelemaan vai oletko tosiaan luovuttanut?
-Pystyn kyllä. -Ilmoitan siitä vastustajallesi.
-Etsi hänen kilpensä luettelosta. -Kiitos, herrani.
Tervehtikäämme prinssi Edvardia!
Hyvät naiset ja herrat-
-ja te kaikki muut-
-esittelen teille Philippe de Vitryn pojan...
-Oletko varma? -Olen.
Se on pelkkää sokeria ja saapasrasvaa.
Maalitaulu on pieni, Will. Tähtää hänen sydämeensä.
Pelottomien tekojen mies, valtakuntien valloittaja-
-kreivi Adhemar!
-Herra nähköön. Haen välskärin. -Sinä olet nyt välskäri.
Hän on teroittanut tämän.
Kate, auta minut takaisin, ennen kuin aika loppuu.
Senkin saastainen retale!
Kate, en pysty hengittämään.
Minähän sanoin, katontekijä.
Missä maailmassa muka voisit voittaa minut?
Sellaista paikkaa ei ole.
Jocelyn on täällä, William. Isäsikin tuli.
Muuttaa kohtaloaan...
Tanssitaan.
Tilanne on 2-0. Sinun pitää pudottaa tai tappaa hänet.
-Tarvitset lisää suojuksia. -En voi hengittää se päällä.
Peitsi.
Ei. En pysty pitämään sitä kädessäni.
Piru vieköön.
Sido se kiinni käsivarteeni.
Wat, sido se käsivarteeni.
Tottele häntä.
Hyvä yleisö, esittely jäi minulta väliin.
Pyydän, olkaa ystävällisiä ja kuunnelkaa se nyt.
Jätän kaunopuheisuuden sikseen ja puhun suoraan.
Tällaiset päivät-
-ovat liian harvinaisia tärveltäväksi tyhjin sanoin.
Siksi sanon pitemmittä puheitta...
Anteeksi, herrani.
Tässä hän on! Hän on yksi teistä.
Hän syntyi kivenheiton päässä täältä ja nyt hän seisoo edessänne:
John Thatcherin poika-
-sir William Thatcher!
Se on sinun nimesi.
Sir William Thatcher. lsäsi kuuli sen.
Herran haltuun, William.
William!
Sinut on punnittu.
Sinut on mitattu.
-Olet selvästikin... -...täysin riittämätön.
Tervetuloa uuteen maailmaan. Herra säästäköön sinut-
-jos hän sen oikeaksi katsoo.
Mahtavaa!
Hän voitti!
Voi, William.
-Minun pitää kirjoittaa tästä. -Prinssistä ja ritareistako?
Kaikesta. Taiteilijat kuvaavat kaikkea ihmisten toimintaa.
Paitsi ehkä sinun.
Sinä tarjoat.